Tak.
Hej. Jeg skal have det samme som hende.
- Bryllupper. - Bryllupper.
Ingen anden kan tage din plads
bortset fra 25-årige personlige assistenter
- Det var, efter vi gik fra hinanden. - Få minutter efter, men godt forsøg.
Jeg hørte, at den nye er smuttet.
Michaela og jeg er gået hver til sit.
- Unge kvinder kan ikke beslutte sig. - Nej.
Du plejede at forstå mig.
Det er, fordi jeg er børnepsykolog. Hvordan er det at skulle på pension?
Fremragende. Jeg har aldrig spillet bedre golf.
Du kommer til at kede dig helt vildt.
- Sludder. - Du vil kede dig.
- Du ser forresten godt ud. - Hold mund.
Du er stadig pokkers flot. Okay, Ken er kommet.
Er det ham? Han har en flot krop. Han er Pens tennistræner.
- Kate skal mere ind i kampen. - Jeg er da inde i kampen.
Det tæller ikke på computeren.
- Find nu sammen igen, I to. - Ikke nu, Jerry.
Vi lever i håbet. Tænk engang.
- Hej. - Du er Ken, ikke? Hej.
Hold da op! Blomster! Tak, de er smukke.
- Du er allergisk. - Kun en smule.
- Kate er jo allergisk. - Kun en smule.
- Undskyld, det vidste jeg ikke. - Jeg vil gerne have dem.
- Kate er jo allergisk. - Kun en smule.
Hold så op.
- Michaela. - Jeg er kommet efter min bil.
Flyt din. Den holder i vejen. Jeg vil ud.
- Hvem er han? - Min nye elsker.
Hold da kæft.
Dyt lidt højere. Du har vist ikke vækket hele gaden.
- Kom nu, mor. Du skal hjælpe mig. - Jeg kommer.
"Jeg hedder Jean-Baptiste Durain, er 57 og bor i Paris.
Jeg vil meget gerne konversere med dig."
Det har jeg ikke prøvet før.
Den fortabte datter drager af sted for at tage en højere uddannelse.
- Hurra for hende. Hvor skal du hen? - Til Edinburgh.
Edinburgh. Fremragende. Fremragende. Sig ja til alt.
- Ikke alt, Jerry. - Selvfølgelig ikke.
- Jerry! Værsgo. - Den får jeg ikke brug for.
Slå til søren, Sophie.
- Vi ses til jul. - Vi ses, onkel Jerry.
Husk nu i morgen aften. Ken kommer på trods af det med blomsterne.
- Anden gang er lykkens gang. - Alle tiders!
Sådan skal det lyde. Klokken 19 hos os.
- Det er vist hendes serv. - Det håber jeg ikke.
Den sad lige i skabet.
En uge til, og så kan du gøre det her hver eneste dag.
Det her bliver vores nye kontor. Det har vi knoklet for hele livet.
Ja, det har vi vel, gamle dreng.
Vi udlever vores drøm. Nu står vi ikke til regnskab for nogen længere.
- Nu styrer vi slagets gang. - Flot skud.
- Kommer vi ikke til at kede os? - Skulle vi kede os med alt det her?
Kede os! Som om!
- Er det ryggen igen? - Ja.
- Kan jeg gøre noget? - Sæt tommelfingeren lige der.
Hvis jeg står her, vil folk begynde at snakke.
Vask jeans på vrangen. Hvis noget ser hævet ud, er det nok tilfældet.
Og kom aldrig noget i munden, hvis det ikke er blevet kogt først.
Det er far. Hej, far.
- Hej, skat. Er du taget af sted? - Jeg skal lige til at køre.
Din mor og jeg var aktive på campus. Jeg kunne genopleve min studentertid.
- Nej tak, det er min tur. - Ja, det er det.
- Jerry er ved at fare vild. - Hvad vil du lave på pension?
Det ved jeg ikke. Måske endelig sejle jorden rundt.
- Det ville du gøre med mor. - Ja, det er rigtigt.
- Jeg har en lang køretur foran mig. - Ring til mig. Jeg elsker dig.
Han vil genopleve sin studentertid. Hvordan var I på college?
- Naive, urealistiske og uforberedte. - Nøjagtig ligesom mig.
Nej da, slet ikke. Af sted med dig. Husk at ringe, når du når frem.
Gå aldrig ud alene. Kom hjem, hvis du får hjemve.
Find et taxaselskab kun med kvindelige chauffører.
Kun kvindelige chauffører. Ellers andet?
Vær dig selv. Du er skøn.
Hej, skat. Så er jeg hjemme.
Hej, Rumps. Kom her.
Hvad skal vi lave i eftermiddag? Lad os drikke os fulde.
Hej, skat. Så er jeg hjemme.
Du kan ikke gemme dig for mig. Vi må i gang med din sidste uge.
- Selvfølgelig. Godmorgen, Doreen. - Heldigt, vi tager det samme tog.
- Man har aldrig fred, hr. Jones. - Nægter du stadig at sige Richard?
Ja. Du skal til møde med de nye ejere klokken 10. Ved du, hvem de er?
- Jeg ved kun, at de er unge. - Jeg fulgte dit råd om pensionen.
Jeg takkede ja til tilbuddet. Det gjorde mange af os.
- Også Janice og Marcus. - Det er et godt tilbud.
- Du skal til prostatatjek kl. 14.15. - Jeg kommer til at savne det her.
- Min afskedsfest er først på fredag. - Det er vist ikke en fest.
- Det hele er væk, Richard. - Hvad?
Godmorgen, alle sammen.
TVANGSOPLØSNING
- Hvad foregår der? - Det aner jeg ikke, Janice.
- Vidste du det her? - Er det lovligt? Kan de gøre det?
Rolig nu. I må give mig lidt tid.
- Får vi løn? Vidste du det? - Selvfølgelig ikke.
- Passer det, aktierne er værdiløse? - Ja.
Gudfader.
De lukker os vel ind, så vi kan hente vores ting.
Jeg lover, at jeg nok skal få styr på det her.
Hør her. Jeg undersøger sagen. Jeg har bare brug for lidt tid.
- Hvordan skal vi gøre det? - Hvad kan du gøre?
Det ved jeg ikke, men jeg lover, at jeg vil sørge for, -
- at alle får, hvad der tilkommer dem. Jeg vil ikke svigte jer.
Okay, Jean-Baptiste. Nu kommer jeg.
Jeg interesserer mig for...
...kunst og kultur.
Jeg elsker at rejse og få nye oplevelser-
- og i det hele taget at være spontan.
Du godeste.
En diamant er blevet solgt for en rekordpris på 10,8 mio. Dollars.
Den såkaldte "Regnbueøjet" blev sat på auktion i New York, -
- og køberen ønsker at være anonym.
- Den skal sættes i en halskæde. - Eller sælges for at stoppe sult.
...meget glad for sin gave. I Sky News klokken 19...
For helvede.
Ken, nu kommer jeg.
- To gange på en uge. Hvad nu? - Vi må tale sammen.
Ikke nu. Jeg har travlt.
- Hej, Ken. - Se, ingen blomster.
- Nå, det er dig igen. - Ken. Igen. Hej.
- Jeg må tale med dig. - Ja.
Alle tiders. Jeg glæder mig.
- Har du drukket? - Nej. Ja. Hvad forskel gør det?
Så er du tilbøjelig til at komme med vidtløftige udsagn.
- Der er store problemer på kontoret. - Fortæl Anastasia eller Michaela...
Culco er sat under administration. De nye ejere har plyndret os for alt.
Aktierne er værdiløse. Vores pension stod i de aktier.
Terminerne på husene, børnenes universitetsopsparing, alt er væk.
Jeg havde fået hele firmaet med. Marcus, Janice, selv Doreen.
Kom med.
- Hvad ved vi om dem? - De kom ud af det blå.
Holdingselskabet hed Lexon.
Vi blev overtalt til at lægge vores pensionsfond sammen med deres.
Lexon viste sig at være tomt, så vores pension forsvandt med dem.
Der står nogle større bag det her.
Nogle, der vasker deres hænder og rykker videre.
- Stadig allergisk over for katte? - Mere end nogensinde.
- Du har fået din ph.d. -grad. - Ja.
- Hvordan er det at være lektor? - Underbetalt.
- Hvordan er de studerende? - Undermotiverede. Sæt dig nu ned.
Jeg er inde på deres website, men jeg bliver blokeret.
Vi skal bruge et password. Vi har brug for...
- Matt. - Vi har brug for Matt.
- Hacking er ulovligt. - Du skal ikke gøre noget ulovligt.
Men måske kunne du falde over det ved et tilfælde.
- Falde over det ved et tilfælde? - Gør, som din mor siger.
- Far? Hvad laver du der? - Det er en lang historie.
Nu skal jeg have valuta for den forfejlede ungdom, jeg betalte for.
Jeg skal bruge min anden computer. Vent her.
- Er det hans bofælle Tyler? - Ja, det er det vist. Tyler!
- Luk døren! - Luk den nu!
- Hr. Og fru J? - Ja, vi er her på Skype.
Beklager.
Jeg har sendt jer passwordet, så I kan komme ind.
- Dygtig dreng. - Dejligt at se jer sammen igen.
Vi er inde. Det har jeg altid gerne villet sige.
Sådan. Lexon ejes af Vincent Mathias Kruger, som er hedgefond-bestyrer.
Født i Budapest, bosiddende i Paris, rædselsfuldt ung.
Aktiv sportsmand, kunstmæcen og mentor for unge mennesker.
En pengegrådig, umoralsk, lille lort. Det slipper du ikke af sted med!
- Han kan ikke høre dig. - Han kommer til at føle min vrede.
- Hvad er din plan, Guevara? - Jeg tager til Paris.
I Paris banker jeg så hårdt på hans dør, at han betaler.
- Jeg kræver det, der tilkommer mig. - Os.
Jeg har ikke knoklet i 25 år for, at en lille...
...skiderik skal komme valsende ind og få vores pension til at forsvinde.
Jeg vil gøre det for alle dem, der altid har fulgt reglerne.
- For Marcus, Janice, Doreen og dig. - Nej, du skal ikke gøre det for mig.
For børnene.
- Hvordan er dit franske? - Rustent. Hvorfor?
Nej. Nej, nej, nej. Det er udelukket. Glem det!
- Du kørte forbi igen. - Jeg kunne ikke komme forbi.
- Hvad mener du? Så blink dog. - Jamen det tager de sig ikke af.
Hvorfor er du ikke blevet bedre til at køre? Vær nu selvsikker.
- Det ligner hende ikke. - Måske har hun fået et bedre tilbud.
- Bedre end Ken? - Vores hund er et bedre tilbud.
Lad os få noget på det rene.
Vi får styr på det her rod og fortsætter vores liv hver for sig.
Det lyder godt.
Godt, Trotskij. Lad os få det overstået.
Tak.
Den gik ikke.
Kan du huske, da vi ikke kunne komme til at tale med skoleinspektøren?
- Og du... - Ja.
Det er et forsøg værd.
Du godeste, min skat. Noget vand, tak.
- Hvilken etage? - Den øverste.
- Ikke dårligt. - Den slags glemmer man aldrig.
- Kan du stadig det med din... - Nej.
- Er det hr. Krugers kontor? - Ja.
- Jeg beklager. - Det er fint. Kan jeg hjælpe jer?
Du har købt det firma, jeg arbejder for, og tømt det.
- Jeg forstår ikke, hvad du siger. - Du er en pengegrådig skiderik.
Dit firma...
...har købt mit firma...
...og tømt det.
Rolig, Kate.
- Det gør jeg tit. Hvilket firma? - Culco.
Culco... Det var i sidste uge. Jeg lever i nuet. Maintenant.
Jeg skal give dig maintenant. Vi vil have vores penge tilbage.
- Hvem er du? - Min kone. Ekskone.
- Du benægter det ikke? - Nej.
Folk er afhængige af den pension, de skulle have. Det er ikke retfærdigt.
Okay, du har ret. Det, jeg gjorde, var forkert og forkasteligt.
Det var ondt og burde være ulovligt. Men det er fuldstændig lovligt!
Hør her, din lille lort. Du ødelægger hæderlige menneskers liv.
- Folk, der altid har fulgt reglerne. - Det er hende, der har bukserne på.
Selvfølgelig. Vi er den ældre generation. Vi er oplyste.
- Vi er skilt. - Vi er færdige.
Slip mig! Jeg kan ikke trække vejret! Slip mig! Slip min kone!
- Sådan der. - Ekskone.
- Vi kunne godt have klaret dem. - Han skal ned med nakken!
Hvad gør vi nu?
- Luk munden. Hvem tilhører hun mon? - Jeg ville gætte på... Se der.
Bingo!
- Vi følger efter dem. Lad mig køre. - Nej, du har glemt dit kørekort.
- Jeg kører meget bedre end dig. - Det er bare noget, du tror.
- Kan du huske Hammersmithbroen? - Du glemte at komme olie på bilen.
Kør hurtigt. Kom nu, de slipper væk.
- Du er nødt til at følge med. - Kører vi for tæt på, opdager de os.
- Det var verdens korteste biljagt. - Skal jeg køre over for rødt?
Nej, gud forbyde det, Richard.
- Det var vildt. - Tak. Vi kunne have dræbt en nonne.
Muligvis mange nonner. En hel masse døde nonner.
Der er de! Jeg har lige set dem! Vil du ikke nok lade mig køre?
- Okay, det er længe siden. - Hvad har du spist til frokost?
- Spænd sikkerhedsselen. - Hvad nu?
Vi kører baglæns. Baglæns, Kate! Jeg spænder sikkerhedsselen nu.
Nej, nej, nej! Kate!
- Hold fast. - Jeg holder fast.
- Vi havde ikke råd til forsikringen. - Skråt op med forsikringen.
Vi klarede den. Der er de.
Sæt sang nummer tre på. Det vil hjælpe mig med at køre.
- Hvor har du lært at køre sådan? - På vej til skole.
- Med børnene i bilen? - Ja da.
Undskyld. Undskyld.
- Mor og barn! - Jeg vil ikke ramme barnet!
Undskyld. Du må ikke gå i panik. Jeg kan mærke, du går i panik.
Vi er der næsten.
Hold da kæft. Det var tæt på.
Sådan, nu er vi der næsten.
- Var det en sten? - Okay, de skyder efter os.
- Stop, stop, stop. Lad bilen stå. - Mener du det?
- Skal vi bare lade den stå her? - Bare gå.
- Vi kan ikke bare lade den stå her. - Fint nok. Du har ret.
Ind med dig. Gudfader, du er ikke rigtig klog.
- Undskyld, jeg gik bare i panik. - Jeg forstår, men vi må væk herfra.
- Lad os drikke te. - Snak ikke om te. Vi er i Frankrig.
- Du beholdt din kuffert. - Det gjorde du også.
- De har faktisk holdt ret godt. - Bedre end os.
Der var også garanti på dem.
- Godaften. - Godaften. To værelser, tak.
- Jeres pas, tak. - Værsgo.
- Fru Jones. Og hr. Jones. - Ja.
- Vil I gerne have to værelser? - Ja.
- Er I søskende? - Nej.
- En suite? Ved siden af hinanden? - Ellers tak, vi er skilt.
- Men du beholdt hans navn. - Fordi børnene hedder det.
I holder ferie sammen for at se, om der måske stadig er en gnist.
- Ja, hvorfor ikke? - Slet ikke. Gnisten er gået ud.
- Den er pustet ud. - Vi er i Paris. Man ved aldrig.
De eneste to værelser, jeg har tilbage, støder op til hinanden.
- Hvad med dem der? - De er optaget. Vi er fuldt besat.
- Dem tager vi, tak. Godaften. - Godaften.
- Hold da kæft. Hvilken etage? - Aner det ikke.
Vil du gnide tigerbalsam på mit haleben?
- Nej. - Det var bare en tanke.
OPLEV KUNST OG KULTUR I PARIS
Du gætter aldrig, hvor jeg er henne.
SKAL VI MØDES I MORGEN?
Hvorfor ikke?
Der står to skåle til Rumpus, og lyset er tændt.
- Sophie, har du fået nogen i kanen? - Hej, søde Sophie.
Har du hørt fra din mor? Vi skulle have været sammen med hende i går.
Af alle barer i alle byer i hele verden, kommer hun ind på min.
Sikke et tilfælde.
Culco... Det var i sidste uge. Jeg lever i nuet. Maintenant.
- Du elsker jo kød. - Folk ændrer sig.
- Men du skal have ostesoufflé. - Nej.
- Du elsker jo ost. - Kolesteroltal ændrer sig.
- Hvordan går det med din prostata? - Fint, tak. Hvad med dine knyster?
Det går faktisk forfærdeligt. Det er slut med høje hæle.
Vores aldrende, skrantende kroppe.
- Må jeg have lov? - Værsgo.
Hej, skat. Hvordan går det? Det er jeg glad for at høre.
Kan du lide dem på kollegiet? Hvor er jeg stolt af dig.
Du er nødt til at lægge på.
Ring til mig senere. Jeg elsker dig. Farvel.
- Hvad skulle jeg sige til hende? - Det er i orden.
Hej, skat. Hvordan går det? Er det rigtigt?
Skriv en opgave for hver fest. Okay, så en for hver tredje fest.
Nej, jeg er meget stolt af dig, skat. Har din mor sagt det?
Sådan er det med store tænkere. Når du taler med din mor, så sig...
Sig, at jeg savner hende. Okay. Jeg elsker dig. Farvel, skat.
- Hvad stikker dig? - Det ved jeg ikke. Paris, pension.
At være sammen med dig? At få stjålet vores penge?
Det må være det.
- Her er dejligt, ikke? - Ja.
Michaela. Lige et øjeblik.
Jeg kan ikke snakke nu. Du må prøve at forstå det.
Det er okay, jeg er træt. Jeg spiser på værelset.
Gæt, hvem der skal giftes.
Vincent Kruger og Manon Fontane forbereder deres store dag.
Brylluppet skal foregå på Krugers slot fra det 19. århundrede, -
- som ligger i det eksklusive Cap d'Antibes.
- Vi skal med til det bryllup. - Hvorfor? Vi hader jo bryllupper.
- Se, hvad hun har om halsen. - Den er flot.
- Flot for 10 millioner dollars. - Meget flot.
Jeg tror, det er Regnbueøjet. Jeg syntes, jeg genkendte den i går.
- Den blev solgt til rekordpris. - Hvornår er du blevet diamantkender?
Efter børnene flyttede hjemmefra. TV er fyldt med ubrugelig viden.
I dette tilfælde afgørende viden.
Hun skal nok bære diamanten til brylluppet.
Den diamant er vores pension. Den diamant er Doreens pension.
Vi stjæler den.
- Vi tager bare det, der er vores. - Vil du stjæle en diamant?
- Vi får ikke vores penge. - Er vi Den lyserøde panter?
Hvorfor ikke? Vi er på spanden. Vi har ingenting. Det er vores.
Jeg er træt af grådige milliardærer, som stjæler og ødelægger landet.
Ikke det her land, for Frankrig har gode sociale ydelser.
Det er en dum ide, Kate. Vanvittig, åndssvag.
Det er en dum, men genial ide.
- Mener du det? - Hvorfor ikke? Hvad har vi at tabe?
Bortset fra vores værdighed og frihed.
- Det er værd at undersøge det. - Lad os undersøge det.
- Vi skal vist til Sydfrankrig. - Hvor dejligt, at I er sammen.
Skønt. Er hun ikke smuk?
Det forstår jeg godt. Hvad mener du med, at de ikke vil tage imod det?
Klippe det over?
Så er det forbi med kreditkortene. Færdig, slut.
- Hvem skriver du til? - Ikke nogen.
- Hun er smuk. - Ikke min type.
Ben op til himlen og en stram røv. Selvfølgelig er hun ikke det.
Ikke længere. Nu foretrækker jeg noget mere jævnt.
Hvis det skulle være en kompliment, så kan du rende mig.
Hendes ben er ikke nær så flotte i virkeligheden.
Jeg har den. Jeg har sluppet den.
- Okay, hvor skal hun hen? - Prøv at ligne en turist.
- Skal vi undersøge det? - Ja.
Hold da op.
MANON FONTANES POLTERABEND
- Gå derind. - Det kan jeg da ikke.
- Hvem er du? - Jeg er Miriam fra Weymouth.
Jeg er din grandkusine langt ude på din kommende mands side.
Godt, du er på deres hold.
Flot!
Undskyld.
Der har vi mesteren.
En meget stor martini, tak.
- Jeg tror, jeg begår en stor fejl. - Nej da.
Vores bryllup er et forretningsmøde.
Der kommer to texanere med deres koner.
Vi har aldrig mødt dem før, og jeg skal tage mig af dem.
- Det er ikke i orden. - Og de skal bo på Carlton.
- Carlton, hvor dejligt. - Hvad synes du?
Du er gammel. Du må have været gift.
Ja. Tak.
Gamle, gamle mig. Hvad jeg synes?
Det er meget vigtigere at kunne lide dem, end at man elsker dem.
Det er let at blive forelsket, men sværere at kunne lide nogen.
Et bryllup er som en køreprøve. Først bagefter lærer man virkelig at køre.
Eller også kører man galt.
- Du kan da godt lide diamanten. - Skal du bære den til brylluppet?
Ikke til vielsen. Jeg skifter tøj under festen og tager den på der.
Kom, piger. Nu skal vi prøve parasailing.
Jeg kan godt lide dig. Du er ærlig. Det er mine veninder ikke.
- Godt. - Kom med. Det er vildt sjovt.
Jeg hader dig, Richard.
- Man døser nemt hen i min alder. - Du snorkede også.
Det kommer også med alderen. Hvad har du fundet ud af?
- At jeg meget nemt bliver øm. - Din stakkel. Det er jeg ked af.
Fingrene væk. Man skal være inviteret til brylluppet, -
- men hun skal bære diamanten, når hun skifter tøj.
- Det lyder godt. Ellers andet? - Hun er sur på den onde.
Han har inviteret nogle texanere, og hun skal tage sig af deres koner.
Nævnte hun, hvor de skal bo?
- Hvad skal vi falde over i dag? - Carlton Hotel i Cannes.
Vi leder efter fire gæster med adresse i Texas.
- Det er vildt ulovligt. - Undskyld. Jeg beder kun...
Jeg laver sjov. Det gør vi tit. Laver rod i folks bestillinger.
- Det er ikke i orden, Matt. - Vent lige.
- Ser hans øjne lidt røde ud? - En smule.
- Det skal han ikke til, vel? - Jo.
Tyler! Hej!
- Hej! - Det er løgn. Jer igen.
Dejligt at se dig, Tyler.
Vi har hr. Og fru Hicks fra Houston i Texas i Monet-suiten-
- og hr. Og fru Baxter overfor i Manet-suiten.
Jeg må løbe. Jeg er vild med mine glamourøse forældre i Sydfrankrig.
Godt. Vi vil kidnappe fire texanere, udgive os for at være dem, -
- tage til bryllup på et slot, bytte halskæden ud og flygte.
- Det lyder tåbeligt. - Tåbeligt, vanvittigt, dumt.
Men genialt. Der er bare et lille problem.
Der er fire texanere, og vi er kun to.
- Der er den. - Det er ikke vores.
- Se her, det er det. Pas på ryggen. - Jeg har den.
Hejsa, gamle dreng. Dejligt at se jer.
- Hvor skønt at se jer sammen igen. - Ja, ikke?
- Det var slemt at vælge mellem jer. - Det var synd og skam.
Det er skønt at være her. Hvad skal vi hjælpe med?
- Kidnappe? Stjæle en diamant? - Komme uindbudt til et bryllup?
- Må vi lige tale sammen? - Gør det. Vi passer på kufferten.
Hvad tror du? Han er med på den. Det er hun ikke.
Okay, vi er på.
- Godt, er alle med på planen? - Det er det vildeste siden Shanghai.
- Da jeg var i handelsflåden. - En kvinde i hver havn?
Noget i den stil. Det var bare lidt drengestreger.
- Er du sikker på, de vil virke? - Tre, og de går ud som et lys.
- Hvem har ordineret dem? - Den skønne, unge dr. Jenkins.
Han er meget hjælpsom og har meget varme hænder.
Hvordan ved vi, hvem de er?
- Det er vist klart. - Så er det nu.
- Jeg skal tisse helt vildt. - Fint nok.
Jeg går også med.
- Jeg skal faktisk også tisse. - Det er ikke godt at holde sig.
Det var utroligt! Jeg håber ikke, vi bandt deres hænder for stramt.
- Tror I det? - Nej.
Det var helt vildt. Jeg har ikke moret mig så meget siden Guam.
- Jeg var udstationeret i militæret. - Du godeste.
Jerry, det er at stjæle!
Det her er virkelighed. Enten rykker vi, eller også er vi færdige.
Vi henter kopien af halskæden og får cocktails og middag på hotellet.
Af sted, cowboy!
Hvordan fandt du en, der kunne lave en kopi?
- Jeg har mine forbindelser. - Nej, det har vi ikke.
Jeg havde engang en kort romance med en ung smykkedesigner.
En romance med en ung smykkedesigner!
- Tag det roligt, Pen. - Bare rolig, det er fortid.
- Det er plantegningen over slottet. - Ved du, hvor vagterne vil være?
- Er Jerry her ikke? - Han gik, mens jeg var i bad.
Han sagde, han skulle mødes med en. Det er meget sært.
Han skal ikke ødelægge det. Det er dejligt at se jer sammen.
Undskyld, jeg blev forsinket. En lille, hurtig mission.
- Dejligt at se vores venner sammen. - Kan vi komme tilbage til planen?
Her vil gæsterne komme ind. Der skal vi vise invitationerne.
I er hr. Og fru Baxter, og vi er hr. Og fru Hicks.
Matt har undersøgt parrene.
- Jeres Matt? - Han er en kvik dreng.
- Ikke som vores Tim. - Det er illoyalt.
Jeg er bare ærlig. Han er en akademisk katastrofe.
Bruden vil skifte tøj til en ny kjole sammen med diamanten.
Richard og jeg bytter diamanten ud og giver den rigtige til dig, Jerry.
I går tidligt, og hvis vi bliver opdaget, -
- er vi bare en utilfreds medarbejder og hans ekskone.
De kan ikke finde noget på os og vil lade os gå.
Eller også dræber de os, hugger os i småstykker og smider os i havet.
- Richard. - Det er muligt.
Jerry, hvorfor blinker du til Richard og klapper på din lomme?
- Hvad snakker du om? - Jeg kan se, når du lyver.
- Lad mig være. Hvad laver du? - Han har en pistol!
- Behøver hele restauranten vide det? - Hvorfor har du en pistol?
- Du er skør. - Sig noget til ham.
- Hvorfor har du en pistol? - Det er en attrap.
- Vi tænkte, det var en god ide. - Den er faktisk ægte.
- Vi? Så du står bag det her. - Har du ledt Jerry i uføre?
- Nej, det var hans ide. - Det var mine forbindelser.
Hvor har du fået fat i den?
Det var en, jeg kendte engang. Jeg kom gennem Frankrig på vej til Guam.
Hvorfor ved jeg ikke noget om det? Du har ødelagt hele aftenen.
- Rolig nu. - Drik lidt mere vin.
- Lad os i det mindste se den. - Se hvad?
- Pistolen, Jerry. - Vil du se den?
- Kom nu bare. - Der er ingen, der kigger.
Se engang. En ad gangen.
Undskyld.
- Rør jer ikke, møgsvin. - Rolig nu, Pen. Læg pistolen.
Gudfader!
Godt. Vi må hellere gå. Lad os drikke ud. Regningen, tak.
- Hvad siger I så? - Vil vi blive anholdt?
Jeg har lige talt med ejeren. Vi har været i fremmedlegionen sammen.
Han siger, at hvis vi betaler for vinen, så er alt i orden.
- Jeg føler mig lidt kåd, Jerry. - Er alt i orden, Pen?
Så er det sengetid. Godnat.
- Hvad laver du? - De virkede så glade.
Fordi vi var sammen igen. Jeg ville ikke ødelægge det.
Bare...
Det var dejligt.
Tror du, vi gør det rigtige?
Du ved, at stjæle en diamant og kidnappe folk.
Uden tvivl.
Sid ned et øjeblik.
Jeg sagde, sid ned. Det er også i orden at ligge ned.
Jeg drak dobbelt gin. Jeg kan ikke tåle at drikke længere.
- Nej, det giver mig røvfuld. - Du er meget mere tiltalende nu.
Det var pænt sagt, tak. Det er du også.
Vi var alt for unge, da vi mødtes. Vi skulle have mødt hinanden nu.
- Sådan tror jeg ikke, det fungerer. - Hvorfor ikke?
Hvorfor gik den seneste fra dig?
Det gjorde hun faktisk ikke. Jeg gik fra hende.
- Hvordan går det med ryggen? - Forfærdeligt. Hvad med knysterne?
De gør ulideligt ondt.
- Sov godt. - Godnat.
- Åh gud. Det gjorde vi ikke, vel? - Nej.
- Gudskelov. - Du behøver ikke lyde så lettet.
HVOR BLEV DU AF? JEG VENTEDE IGEN
Jeg har ikke dyrket sex i to år, så jeg ville gerne kunne huske det.
Smag det her. De er utroligt saftige. Kan du se, hvad jeg mener? Skønt.
Der har vi jo tyren. Fik du sovet i nat, gamle dreng?
- Fik du sengen til at ryste? - Kun på grund af min snorken.
Vi har vist et problem. Der er fingeraftrykssensorer ved indgangen.
- Alle skal scannes. - Det er værre end Fort Knox.
Vi kunne skære deres fingerspidser af og sætte dem på vores.
Altså, texanernes. Det har jeg set i en film.
- Undskyld, jeg lader mig rive med. - Hvad med noget mere almindeligt?
- Kan I svømme? Hvad med at klatre? - Har du prøvet at klatre, Jerry?
Ja, det har jeg, da jeg var i de australske faldskærmstropper.
- 7.28. - 7.32.
- 6.30. - Du er stadig på engelsk tid.
Så er det nu.
Jerry! Du svømmer den forkerte vej.
Det gør jeg da også.
- Pen! - Jerry!
- Alt i orden.
- Gudfader. - Du har jo højdeskræk. Går det?
- Jeg har det fint. - Du maser mit hoved!
- Har du pistolen? - Nej, beklager. Det er for farligt.
Jeg kan ikke styre mig med den. Men jeg har sandwich med. Er I sultne?
- Vi må hellere komme videre. - Ja, kom. Denne vej.
- Den hat klæder dig. - Hr. Og fru Chambord fra Qatar.
- Godaften. - Hr. Chabard fra Bordeaux.
Hr. Og fru Hussman fra Hanoi.
Hr. Og fru Hicks og hr. Og fru Baxter fra Houston i Texas.
- Godaften. - Dejligt, I kunne komme.
- Det er skønt at være her. - Vi kan tale sammen senere.
Det er ikke et bryllup, men et forretningsmøde.
Vi gider ikke høre om olie. Jeg er her for at more mig.
- Vi kan godt lide at more os. Kom. - Mange tak. Det er et flot slot.
Hr. Og fru Beltrami fra Rom.
- Det gik da ret godt. - Indtil videre.
Lad os falde ind i flokken.
Jeg skal pudre næsen, skat. Vil du følge mig derud?
- Jerry. - Vi skulle jo falde ind i flokken.
Skål.
- Hvilken etage? - Anden etage.
Okay. Jeg er straks tilbage.
Det er hendes værelse. Okay, Jerry. 30 sekunder.
Halløj, makker. Hvordan går det? Jeg leder efter det lille hus.
Pissoiret, lokummet? Ved du, hvor det er?
De må gå nedenunder.
Hendes vindue er åbent, og der er en afsats.
Nærmere en altan.
- Langsomt. - Jeg bevæger mig langsomt.
- Ikke kigge ned. - Jeg kigger ikke ned.
Vend dig om. Vend dig om.
- Sådan der. Det skal nok gå. - Det går fint.
Flot klaret. Du er meget modig.
- Pis! Vent. - Jeg har dig.
- Tak. - Det var så lidt.
- Katte. - Og blomster.
Jeg skifter tøj. I må have mig undskyldt.
Følg efter hende.
Jeg kommer.
Kom ind! Entrez!
Hvad er der? Vil du gerne se mig tage tøj på? Forsvind!
Undskyld. Du undrer dig nok over...
Hvor er jeg glad for, du er her.
Rolig nu. Sæt dig ned og fortæl tante Miriam det hele.
- Hvad er der i vejen? - Jeg har begået en stor fejl.
Han elsker mig ikke. Det har han aldrig gjort.
Jeg har solgt mig selv til Djævelen. Jeg er Djævelens skøge.
- Nej, nej, nej. - Jo, jo, jo.
Nej, du er ej.
Jo, jeg er et dårligt, overfladisk menneske. Jeg er falsk.
- Jeg er falsk. - Det må du ikke sige.
Du virker som en original, lidt anspændt, klog og fantasirig pige.
Synes du virkelig? Det er det sødeste, nogen har sagt til mig.
- Mange tak. Du er så sød. - Nej, det er jeg faktisk ikke.
De må have mig undskyldt. Jeg er straks tilbage.
- Så så, Manon. - Hvorfor græder du?
- Jeg er allergisk over for blomster. - Det er jeg ked af.
Nej, Manon. Det gør ikke noget. Lad være med det.
De skide blomster. Jeg kan alligevel ikke lide dem.
Hvad ville du gøre? Du er erfaren. Hvad synes du om ham?
- Din mand? Han er da fin nok. - Fin?
Jeg synes, han er lidt ufølsom. Du kunne godt finde en bedre.
Han behandler dig sikkert som et smykke.
Han behandler dig sikkert dårligt. Ikke at han ikke kan ændre sig.
Det er nemt at sige "jeg elsker dig", når man ruller rundt på dyre lagner.
Det er meget sværere, når de skal vaskes.
Jeg er ikke den, du tror, jeg er. Jeg er ikke Miriam fra Weymouth-
- eller Katie fra Texas, men Kate fra Surrey.
- Og min eksmand ligger dernede. - Gør han det?
Goddag. Hvorfor græder du?
Det er kattene. Men du må ikke smide dem ud ad vinduet.
- Han er meget flot. - Ja, det er irriterende.
- Jeg ved ikke med overskægget. - Nej.
Din mand har stjålet noget fra os og en masse andre.
Noget meget værdifuldt, vores fremtid.
Så vi er kommet for at tage det, vi mener, tilkommer os.
- Diamanten. - Det er ikke ret fantasifuldt.
- Undskyld, min ryg gjorde ondt. - Manon, luk op. Det er Vincent.
- Tag den. Jeg kan ikke lide den. - Alle tiders. Her er kopien.
- Manon! - Hvad er der?
- Hvorfor smider du blomster ud? - Ved du ikke, at jeg er allergisk?
Du skal passe godt på den. Det er ikke legetøj. Den er meget værdifuld.
- Mere værdifuld end mig? - Intet er mere værdifuldt end dig.
Det burde du vide.
Vil du også elske mig, når vi skal vaske lagnerne?
- Hvad laver du? - Jeg troede, du skulle nyse.
- Det hjælper at distrahere folk. - Det er, når man har hikke.
Det kan være, jeg skal nyse igen.
Hvad laver vi? Vi må væk herfra.
- Okay. Tilbage samme vej? - Ja.
- Jeg beklager, gamle dreng. - Halløjsa.
Selvom det ikke er planlagt, vil min kone gerne sige et par ord.
En klog kvinde fortalte mig engang, -
- at man kan elske sin mand, men man skal også kunne lide ham.
Lige et øjeblik. Og det er langt om længe gået op for mig, -
- at jeg ikke elsker Vincent. Jeg kan ikke engang lide ham.
Så, Vincent, min skat.
Jeg vil skilles.
Stop! Det er en ren parodi.
Efter dem! Efter dem!
Revolutionen længe leve!
Undskyld.
Jeg vidste, der var noget bekendt ved dig.
Nej, de er ægte.
Lad os gøre det enkelt. Hvor er den ægte diamant?
Hold da kæft.
Det gjorde ondt.
Vi er bare en utilfreds medarbejder og hans kone.
- Du sagde ikke ekskone. - Nej, vel?
Vi må koncentrere os. Har du hørt om karma?
Måske bliver du straffet for alle de slemme ting, du har gjort.
Det er bare en tanke.
- Det er tarveligt. Du er en bølle. - Heldigt, jeg ikke slår kvinder.
Sig så, hvor min diamant er!
Jeg har slugt den.
Jeg har solgt diamanten. Jeg byttede den ud og solgte den ægte.
Jeg gav pengene til et børnehjem i Calcutta.
- Hvorfor? - For at se, om du elsker mig.
Du er skør. Jeg tager mig af dig senere. Ryd dem af vejen.
- Åh nej. - Okay...
Havde jeg vidst det, havde jeg taget pænere undertøj på.
- Den afslører alt. Hver eneste krog. - Du godeste.
Hvad kigger du på?
Frække fyr.
Det er fra Saigon i Vietnam 1964. Der sidder nogle granatsplinter.
De har glemt en tang. Der er nogle klemmer. Det vidste jeg ikke.
- Kør dem ud til klippen. - Klippen?
- Whisky? En sidste tår? - Det er jeg ikke til.
- Jeg håber, de klarer sig, Jerry. - De skal nok klare sig.
- Hold op med at fløjte. - Det får mig til at slappe af.
- Det driver mig til vanvid! - Jeg skal nok holde op nu.
- Vi holder stille. - Ja.
- Vi bevæger os. - Ja.
Katie. Jeg vil bare sige, at uanset hvad der sker...
- Det er ikke din afskedstale, vel? - Nej. Måske lidt.
- Det er bare, fordi... - Hold mund!
Rør dig ikke.
Den vipper tilbage.
Jeg vil bare sige undskyld, Kate, fordi jeg ikke var en god ægtemand.
Jeg er også ked af, at jeg ikke lod dig være den, du er.
- Hvad mener du? - Vi var for unge.
Der skal to til at ødelægge et ægteskab, og jeg gjorde min del.
Åh gud! Det er lige meget nu.
Vi skal dø! Richard!
- Richard! - Jeg har den. Hold fast.
- Jeg synes, vi skal prøve igen. - Prøve hvad?
- Mig og dig. - Hvad snakker du om?
Jeg synes, vi skal sejle jorden rundt. Jeg har nydt de sidste dage.
- Koncentrer dig om at holde fast. - Føler du ikke noget, Kate?
- Jo, angst! - Tænk over det.
Jeg kan rigtig godt lide dig!
Kom så!
- Er I okay? - Manon! Tak!
Det er mig, der skal takke, fordi du åbnede mine øjne.
Kom og hjælp.
Sådan der.
- Hun er en sød pige. Fyrig. - Jeg håber, hun klarer sig.
Hun er stædig, så hun klarer sig. Vi må svømme væk herfra.
- Vi bliver levende målskiver. - Har du en bedre ide?
Jeg kender en, der har en båd.
- På nettet? - Ja, på nettet.
Man chatter, lærer hinanden at kende og mødes, hvis man kan lide hinanden.
Men du ved ikke, om du vil kunne lide ham.
Han er 57, bor i Paris og har et hus og en båd i Sydfrankrig.
Hvor er du blevet overfladisk.
Det må være kaptajnen.
Goddag, Kate. Det er mig, Jean-Baptiste.
Hold da kæft!
- Jeg er dobbelt så gammel som dig. - Jeg kan godt lide ældre kvinder.
- Hvorfor lyver du på din profil? - Kvinder skal opfatte mig som moden.
Ellers føler jeg mig som en kliché. Ung, rig, flot med en speedbåd.
Meget forudsigeligt.
- Er han din elsker? - Tidligere elsker.
Men føler du stadig noget for ham?
- Det ved jeg ikke. - Det er ikke godt at se tilbage.
- Du har ret. - Så kan man godt få kvalme.
- Skal vi tage tilbage? - Vi skal i byen.
- Er det rigtigt? - På en date.
- Ikke en date. - Jo, en date.
Men hvad med diamanten?
- Kan du ikke klare det? - Vil du ikke følge det her til dørs?
Kan du ikke klare det alene? Så mødes vi i Paris.
Fint nok, jeg forstår. Der var også en grund til, at jeg gjorde det her.
Jeg gjorde det for de andre, for Doreen, for...
- Så smutter jeg. Pas godt på hende. - Det skal jeg nok.
- Der er champagne i min villa. - Det er lidt tidligt til champagne.
Det er aldrig for tidligt til champagne. Det er altid for sent.
- Gudskelov, I klarede det. - Hvor er Kate?
- Hun er her ikke. - Hvor er hun?
- Hun er sammen med en franskmand. - Jean-Baptiste.
- Havde I hørt om ham? - Nå ja, Jean-Baptiste.
- Vidste alle det undtagen mig? - Er I ikke sammen igen?
Nej, vi er ej. I var så glade, så vi lod bare som om.
Det var også usandsynligt. Det ville sikkert ikke være gået godt.
Lige præcis. Nå, men hvor er diamanten?
- Den er lidt forsinket. - Pen har sat mig på sveskesaft.
Det burde sætte gang i systemet. Måske? Nej, falsk alarm.
- Hvor skal du hen? - Godmorgen.
Der ligger en badekåbe på stolen.
- Jeg er ked af det i nat. - Det var skønt.
- Jeg havde drukket for meget. - Den slags sker.
Du er mere erfaren. Det, du gjorde...
Mange tak.
Hvad har du lyst til at lave i dag? Vi kan spise morgenmad udenfor-
- og sejle et sted hen. Du kan øve dig på fransk.
- Kan du godt lide den? - Jeg elsker den.
- Hvem er det? - Free. Du ved, "All Right Now".
- Nej, dem kender jeg ikke. - Nej, selvfølgelig gør du ikke det.
- Hørfrøene fik det til at glide. - Flot klaret, Jerry.
- Se, hvor smuk den er. Rør ved den. - Ellers tak, Jerry.
- Hvor er ham Diamant-Dave? - Vær nu tålmodig, min egen.
- Jeg er sikker på, hun kommer. - Det tror jeg ikke, men tak.
- Hvad er Regnbueøjet? - Det er en diamant, vi har stjålet.
Først måtte vi kidnappe texanerne og dykke ud til et bryllup på et slot.
- Stjal I en diamant? - Ja.
- Jeg når det ikke. - Jo, du gør.
Det er Diamant-Dave. Han ligner sig selv.
Gå ikke med til mindre end 10.
Jeg forstår bare ikke, hvor du kender alle de mennesker fra.
- Såsom Diamant-Dave. - Du ved...
Nej, jeg ved ikke noget om Saigon, Guam eller fremmedlegionen.
- Eller Diamant-Dave. - Tag det roligt.
Nej, jeg vil ej. Hvem er de mennesker? Dine forbindelser?
Alt det metal i din krop og din fortid. Jeg troede, jeg kendte dig.
Åh, Pen.
- Jeg er mere, end jeg ser ud til. - Hvad betyder det?
Det aner jeg ikke. Men jeg ved, -
- at jeg elsker dig, og det vil jeg altid gøre. Okay?
- Okay. - Sådan.
- Jeg fik 15. - Hold da kæft.
- Man kan rejse alle steder hen her. - Vi har jo en mappe fuld af penge.
- Penelope! - Afgang til London om et kvarter.
- Den synes jeg ikke, vi skal tage. - Kate!
Hvad siger du til at rejse lidt rundt, inden vi tager hjem?
Rejse?
- Det er en dum ide, ikke? - Jo.
Det er en vanvittig, åndssvag, dum, -
- men genial ide.
- Hvorfor ikke? Hvad har vi at miste? - Bortset fra vores værdighed.
- Det er værd at undersøge. - Helt sikkert. Lad os undersøge det.
- Vil du sørge for, de rette får dem? - Det vil være mig en ære.
Jeg har taget lidt. Gem resten under madrassen.
- Vi har et sikret rum under trappen. - Har vi det?
God rejse, gamle venner. Jeg skal nok fodre katten.
- Pas godt på jer selv. - Vær nu meget uartige.
- Den er meget tung, Jerry. - Kom, min skat.
- Ja. - Tak.
Kom nu.
Sådan!
HAR MEGET TRAVLT
Hvad skal vi så lave nu? Gå en tur rundt i Marais?
Det ville være dejligt.
Jeg havde tænkt mig noget lidt mere eventyrlystent.
Skønt. Hvornår rejser vi?
- Hvad siger du til med det samme? - Okay.
- Jeg kender en, der har en båd. - Nå, gør du det?
Hvad for noget? Hvor er den? Nej. Er det den her?
Hvor er den smuk. Du gjorde det! Du har købt en båd til os!
Fald nu ikke i Seinen. Du godeste, den er pragtfuld.
Du er pragtfuld. Jeg er vild med dig.
SLUT
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2014